Ida

Fördjupning medeltiden: African kingdoms

Min mamma, Anna-Lena Andersson, född 1960, och min pappa, Gunnar Andersson, född 1952:  Min mamma hade flyttat hemifrån när hon var 17 år och hade råd att laga lite dyrare mat ur ”Mästerkocken”, som t ex sjömansbiff, men hon lagade också vanlig husmanskost. Pappa åt mycket vanlig husmanskost som t ex blodpudding, pannkaka och korv.  Min pappa gick en träteknisk utbildning när han slutat skolan vid 15 års ålder. Mamma hade möjlighet att läsa på gymnasium när hon var 17, men hon valde istället att jobba så att hon skulle kunna flytta hemifrån. Även om mycket har förändrats även sedan min mamma gick i skolan är hennes upplevelser av skolgången de jag kan känna igen mig mest i eftersom det inte var så gammeldags strikt längre då. Hon  behövde t ex inte säga ”Ni” till lärarna, vilket man måste göra när min pappa gick i skolan. Trots att mamma endast är åtta år yngre än pappa var det alltså stor skillnad mellan deras relationer gentemot lärarna. Skillnaden kan dock även bero på att mamma är uppväxt i en stad medan pappa är uppväxt på landet där utvecklingen förmodligen gått långsammare.  Mängden fritid var ungefär lika stor för mina föräldrar och de umgicks mest med vänner på sin fritid. Mamma är dock den enda av dem jag intervjuat som hade varit utomlands någon gång vid 17 års ålder. Min pappa och min mamma hade inte Internet när de var unga, men de hade i alla fall en respektive två tv-kanaler varifrån de kunde få kunskap. De lyssnade också på radio och läste dagstidningar.  De framtidsdrömmar som båda mina föräldrar hade när de var unga var att skaffa familj, få ett bra jobb och ett bra liv. När det gäller nutiden är finanskrisen, klimatförändringarna och att folk svälter de frågor mina föräldrar funderar mest på. Pappa tycker att  mordet på J. F Kennedy samt när Estonia sjönk är de största/viktigaste historiska händelserna under sin livstid och mamma svarade spontant att det för henne är Berlinmurens fall samt när människan gick på månen för första gången.

 Min mormor, Solveig Krigh, född 1939, och min farmor, Svea Andersson, född 1918:  Både min farmor och min mormor gick endast i skolan tills de var tolv år och efter det började de arbeta. Min mormor ville dock gå i s.k. realskola som pågick fyra år, men det hade inte hennes föräldrar råd med. Istället fick hon börja i hushållsskola när hon var 16 år. Där gick man två terminer och fick lära sig allt om att sköta ett hushåll, som t ex att laga mat, men också näringslära och matematik. De  minns båda att de trivdes i skolan, men farmor hade några riktigt stränga lärare som kunde slå barnen om de inte ”uppförde” sig. Mormor minns också att lärarna var väldigt stränga; man var tvungen att stå bredvid bänken och fick aldrig säga emot. Lärarna gjorde också skillnad på barnen beroende på vad deras föräldrar arbetade med. Barn till läkare o dyl. var mer värda än barn till vanliga arbetare, vilket min mormor var. Man kunde även bli mobbad av andra barn p.g.a. detta och för att man bodde långt utanför samhället som hon gjorde. De var tvungna att hjälpa till mycket hemma när de kom hem från skolan. Man blev fort vuxen på den tiden.  En sak som förändrats mycket sedan mina mor- och farföräldrar var unga är semestervillkoren. Man hade högst en veckas semester då och den veckan gick åt till sysslor, som t ex att slå hö. Ingen av dem hade varit utomlands när de var 17 år.  De fick kunskap genom att lyssna på radio och läsa dagstidningar.  Trots att det skiljer en generation mellan min farmor och min mormor tycker jag att deras upplevelser av barn- och ungdomstiden är väldigt lika. Av det kan man dra slutsatsen att utvecklingen inte gick fort alls på den tiden gällande t ex hur mycket fritid man hade samt hur relationen mellan barn och vuxna var. Det kan dock även bero på vilka föräldrar man hade; hur stränga de var. Både min farmor och min mormor är uppväxta på landet i arbetarfamiljer och det är antagligen också en anledning till att deras upplevelser inte skiljer sig så mycket åt.  De framtidsdrömmar som min farmor och min mormor hade när de var unga var dock likadana; att skaffa familj, få ett bra jobb och ett bra liv. De frågor de båda funderar mest på när det gäller nutiden är  att folk svälter, finanskrisen och klimatförändringarna. Jag frågade dem vilka historiska händelser de spontant anser vara störst/viktigast under sin livstid och farmor anser att det är andra världskriget samt när demokraterna kom till makten, medan mormor tycker att det är attentaten i Lockerbie och mot World Trade Center.

Min mormors mamma, Hildur, 1918-2005, min mormors pappa, Elving, 1915-2002, min farmors mamma, Emma, 1892-1957, och min farmors pappa, Gustav, <span style="font-family: 'Times New Roman'; font-size: 12pt; mso-ansi-language: SV; mso-bidi-language: AR-SA; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: SV;">1893-1948: Min mormors föräldrar hade en egen gård med några djur och hennes pappa arbetade även i skogen och min farmors pappa arbetade på järnvägen medan hennes mamma var hemma och tog hand om hemmet. Man hade ingen semester på den tiden, utan man fick arbeta hårt eftersom man var fattig. Relationen mellan barn och vuxna var väldigt strikt när mina mor- och farföräldrars föräldrar var små; barnen skulle helst knappt märkas, de fick arbeta mycket och kunde bli slagna. K<span style="font-family: 'Times New Roman'; font-size: 12pt; mso-ansi-language: SV; mso-bidi-language: AR-SA; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: SV;">önsskillnaderna var också mycket tydliga; männen arbetade och kvinnorna var hemma och tog hand om barnen och hemmet. <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;"> <span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">